Anterior în "Ghost Whisperer"
Te plimbi între două lumi: a vieţii şi a morţii.
Nu ştii preţul.
Ce preţ?
Nu. Te rog, nu tu!
Trebuie să treci dincolo.
Nu vreau.
Am văzut cum fantoma lui Jim a intrat în corpul lui Sam.
Te-ai întors!
Te cunosc de undeva?
Văd acelaşi tip pe care îl vezi şi tu...
Alt păr, nas, ochi. Nu e Jim.
Trebuie să fie acolo pe undeva.
Trebuie să fie.
Nu ai de gând să-mi spui
că sunt soţul tău reîncarnat.
Pentru că tu eşti singura persoană sănătoasă pe care am întâlnit-o de când m-am trezit.
Nu e cine ştie ce, dar poate că vei reuşi să mă ajuţi să-mi termin garajul.
Şi ai putea locui acolo cât timp vei lucra.
Cel puţin până îţi vei da seama de următorul pas pe care trebuie să-l faci.
Ştiu că e ciudat, am tot sperat... să găsesc un indiciu.
Ceva care să-mi spună cine am fost.
Am cumpărat asta acum o lună de zile.
Întrebarea e... pentru cine anume am cumpărat?
Sam?
Oh, Doamne. E adevărat. Nu ştii cine sunt, nu?
Tu trebuie să fii Nicole.
Logodnica?
Ea nu e logodnica sa. Nu i-a pus inelul pe deget.
Bine. Unde sunt ei acum?
Nu ştiu. Nu a fost acasă toată ziua.
Dar el e cu ea? Nikki.
Presupun că da.
Cât au de gând să petreacă împreună?
Ei bine, el nu lucrează, ea e în oraş, aşa că...
Nu mi-ai spus că-şi vor petrece întreaga zi împreună.
Dar noaptea? Ea va sta la hotel?
Da.
Dar... îşi petrec... toată ziua împreună?
Încerc să nu mă gândesc la asta.
Eu am crezut că vrea doar să aibă ia legătura puţin cu ea,
să-i expice ce s-a întâmplat
şi să-i spună "la revedere".
Ei bine, dar pentru ce? Şi-au spus doar "bună".
Cred că îi aud.
Nu, nu, nu, nu. Te vor vedea.
Oh! Da. Aşa e mult mai bine.
M-a văzut?
Pot să...?
- Nu. - Stai o secundă, Sam.
Uh, Melinda?
E o nebunie.
Bună. Sunt Delia.
Bună Delia, sunt Nikki.
O căutam pe Melinda.
- Am găsit-o. - Dumnezeule!
Nikki, Delia. Nikki ai cunoscut-o pe Delia?
Da, ne-am cunoscut.
- L-am găsit. - O! Minunat!
Îmi pare rău că am bătut atâta drum doar pentru a găsi asta.
Nu, e bine aşa.
Bună, Melinda.
Bună, Sam.
Nikki şi-a lăsat telefonul aici. Aşa că...
Corect. Deci...
Cred că trebuie să te duc înapoi la hotel.
De fapt, despre asta vreau să discut cu tine.
Melinda, hotelul în care am închiriat o cameră e foarte drăguţ.
E foarte bun şi are de toate.
Dar, vreau să petrec
ceva mai mult timp, decât am hotărât iniţial.
Şi chiar vreau să-l ajut pe Sam să-şi amintească cât mai multe posibil.
Dar nu am putut să-mi iau liber de la servici decât o săptămână,
şi nu vreau să irosesc nici un minut pe care l-aş putea petrece cu el.
Aşa că, tu eşti aici... şi dacă nu te-ar deranja...
Să mă deranjeze?
Pentru că, e evident că nu pot să stau cu Sam,
Evident.
Nu, nu.
Pentru că noi chiar deabia de ne cunoaştem unul pe altul.
Da, da, desigur.
Chiar! Nu deranjez? Pot sta cu tine?
Desigur.
- Minunat. - Minunat.
Minunat.
Noi am mers în jurul casei până în spate.
Şi am ajuns acolo.
Iar bunicul şi bunica ei erau acolo.
Oh, Doamne!
Ce faci?
Înot.
Ai înebunit? La ce te gândeşti?
Paula, haide! E foarte frig!
Nu se poate!
Va intra.
- Nu. - Prinde-mă dacă poţi!
Paula, nu te duce acolo.
Oh, Dumnezeule! E o nebunie.
E normală?
Nu intru acolo, în nici un caz!
Paula, întoarce-te!
Mark, fă ceva!
Paula, haide! Stai!
Paula, haide! E îngheţată.
Serios, haide!
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org
Paula, haide! E îngheţată.
Unde e?
Mark, uite-te jos.
- Peşti. Scârbos. - Oh, nebunie.
Paula, întoarce-te, bine?
Foarte distractiv, am priceput. Acum întoarce-te, serios.
Haide.
Haideţi băieţi, apa e nemaipomenită.
- Haide, Paula. - Bine, să mergem.
Paula, întoarce-te.
Da, Paula. Nu e distractiv. Serios.
Ce a fost asta?
Oh, Dumnezeule. Cred că acolo este...
Paula, uite, sunt îngrijorat! Paula! Stai.
Nu glumeşte, scoate-o de acolo!
Oh, Dumnezeule, ce se întâmplă?
Scoate-o de acolo!
Oh, Dumnezeule!
Cred că e ceva acolo! Ce este asta?!
Ce contează?! Grăbeşte-te! Oh,Dumnezeule!
Înoată în direcţia asta, haide! Mark, prinde-o!
Oh, Dumnezeule.
Grăbeşte-te, grăbeşte-te, scoate-o! Ce dracu a fost asta?
- Aici, dă-mi haina. - Aici, pune asta.
Hei! E totul în regulă! Acum eşti bine.
Scoate-mă de aici!
Bine, îndrăgesc excursiile, dar de ce suntem acum aici?
Să te ajut să nu te mai gândeşti la faptul că
soţul tău şi-a dat întâlnire cu colega ta de locuinţă.
Ea nu e colega mea de locuinţă. Bine?
Eram înfăşurată în ceaţă. Nu ştiu de ce anume am spus da.
Deci eşti chiar o fată care nu poate spune NU niciodată.
Asta cu siguranţă te-a făcut să fii foarte populară în liceu.
Hei! Pot spune "nu".
Atunci ce faci aici cu mine?
Ai spus că vrei să-ţi fac o favoare.
Bine. Şi eu am nevoie să-mi faci o favoare.
Doar... te rog, să continui să lucrezi cu Sam...
Nu contează cât va costa, ca să-şi obţină iar amintirile sale...
Înainte ca Nikki să îl convingă, că el o iubeşte pe ea.
Aşa că, te rog, ajută-ne.
Desigur! Voi face tot ceea ce voi putea.
Dar, acum... mă ajuţi tu.
Simţi mirosul ăsta?
Peşti morţi peste tot.
Un biolog de la Universitate va face teste la apă.
Dar cred că tu poţi să rezolvi problema mult mai rapid.
Eu?
Un student de-al meu a fost aici să înoate
cu câţiva prieteni noaptea trecută.
Toată această experienţă a îngrozit-o.
Şi nu din cauza peştilor morţi.
Ea a spus că ceva o trăgea în adâncuri.
A numit-o un fel de prezenţă.
Uite, ştiu că e ceva prea mult,
dar tatăl ei a murit ceva mai devreme în cursul anului...
Cum îl chema?
Edwin Hathaway.
E aici.
Dar tu auzi asta?
Nu e singur.
Nu spune numănui.
Marvasmar are plăcerea de a vă prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul 04 Episodul 13 "Body of Water"
Eşti sigură că asta e fantoma pe care ai văzut-o?
Aşa cred. Cel puţin a răspuns la numele său, în orice caz.
Potrivit necrologului său, el avea 52 ani.
A murit din cauza unei lovituri.
Asta-i ciudat, pentru că fantomele de obicei apar în două moduri.
Cum arătau în momentul morţii,
sau cum arătau în timpul vieţii.
Jumătate dintre aceste fantome putrezeau şi erau în descompunere.
Aici spune că a murit la spital.
Şi atunci ce făcea la lac?
Uneori spiritele se adună. Am mai văzut înainte asta.
Dar de obicei sunt în preajma locului morţii lor.
Deci ăsta e locul unde ei au murit?
Aşa crezi, dar nu am putut găsi câţiva morţi în apropiere.
Îţi aminteşti accidentul aviatic de acum câţiva ani?
Da. Dar asta a fost la vreo 20 de mile distanţă.
Ce caută ei acolo?
Păstrează un mare secret. "Nu spune nimănui".
Nu e loc de interpretări aici.
Din nefericire, instrucţiunile noastre au venit un pic cam târziu.
El e biologul de care ţi-am vorbit de la Universitate.
El a găsit concentraţii mari
de particule patogene în apă.
Acelaţi fel de patogeni ce au fost găsiţi în apele
pline de cadavre de după uraganul Katrina.
Deci ei sunt acolo?
Vom şti destul de curând.
Departamentul de sănătate va draga lacul.
Oh! Asta trebuie să fie şedinţa mea cu Sam.
Atunci, pleacă! Pleacă. Fugi de aici.
Ce e?
Nu, dar o vreau înapoi. Dă-mi înapoi!
Mi-ai dat-o mie.
Nu ţi-am dat-o ţie.
Dă-o.
Iat-o. Dacă o vrei aşa de mult.
Am vrut doar să-ţi arăt articolul.
Întotdeauna făceai asta.
Hei, Eli.
Hei.
Ea e Nikki.
Bună. Îmi pare bine de cunoştinţă.
Şi mie îmi pare bine să te cunosc.
Bine. Prietene. Ai grijă de tine.
Ascultă. Mulţumesc mult pentru că ne ajuţi.
Oh, desigur. Um...
Va fi o sesiune de reunire?
Nu, doar eu voi fi. Dar noi am întârziat,
şi nu am avut ocazia să o duc înapoi pe Nikki...
E-n regulă. Nu-ţi face griji pentru asta. Nu e nicio problemă.
Îmi voi lua o ceaşcă de cafea şi ne vom întâlni după aceea.
Mulţumesc.
Regresia într-o viaţă anterioară este un fel de hipno-terapie.
Cu tot respectul cuvenit,
nu prea vreau să descopăr că am avut o viaţă anterioară
Asta va trebui să mă ajute să aflu despre viaţa aceasta.
Bine. Cea pe care am pierdut-o.
E rătăcită în subconştient.
Subconştientul meu?
Vrei să ştii ce-mi spune subconştientul?
Îmi spune că ceva este oprit.
Bine, asta e bine. Continuă.
Ei bine, Nikki de exemplu. Bine?
E frumoasă. E deşteaptă. E blondă?
Blondă? Ai ceva cu blondele?
Nu. Ea are un păr foarte frumos.
Îmi amintesc cum îl simt când îmi pun braţul în jurul ei.
Îmi amintesc cum miroase el.
Ei bine, atunci de ce nu-mi pot aminti deloc
o tresărire a ei de vreo 10 ani?
Poate că tu nu vroiai de fapt să te căsătoreşti cu ea.
Bine. Aşadar am fost Domnul "Nu o poate face".
Asta e ceea ce spune toată lumea.
Ştii la ce mă gândesc? Mă gândesc că îmi amintesc că vroiam să mă căsătoresc.
Simt că în sfârşit am găsit persoana potrivită şi apoi...
Spune-mi despre ea.
Ei bine, că noi am vrut să avem copii.
Adică, poate că noi am încercat asta.
Dacă e aşa, atunci de ce nu mi-a spus despre asta?
Prin ea tu ai vrut să spui...?
Nikki. Cine altcineva?
Tu trebuie să-mi spui asta.
Nikki nu poate fi singura persoană cu care te-ai întâlnit până acum.
Vreau să iei în consideraţie că, poate... numai atât, poate...
ar mai fi şi altcineva.
Stai, cineva mult mai importantă
ca femeia cu care mi-am petrecut jumătate din viaţa mea de adult?
Uite, mi se pare puţin prea ireală povestea.
Uite, eu... eu trebuie să merg şi să discut cu ea.
Dar, mulţumesc. Asta mi-a fost de mare ajutor.
Au găsit ceva?
Da. O mulţime.
Un reporter spune că sunt 8 victime şi continuă numărătoarea.
Victime? Asta sunt cu adevărat?
Tatăl Paulei a murit la spital.
Da, ei bine, asta spunea necrologul său.
Poate că a fost scrisă greşit.
În orice caz, pare că ei au fost aici de ceva vreme.
Nu aud nimic.
Ei sunt aici.
- Şi cum a mers cu Sam? - Aşa şi aşa.
Ca şi psihologul lui sunt doar atâtea de spus cât i-ai spus şi tu.
Ce aproape că i-ai spus.
Ce anume?
Că el e Jim, soţul tău.
Şi orice îşi aminteşte despre cineva anume că îl iubeşte, aceea eşti tu.
Şi? Şi-a amintit ceva?
Doar că avrut să facă copii.
Ei bine, ăsta e up pas uriaş!
El crede că a vrut să-i aibă cu ea.
Ce voi face?
Ne-ai deranjat. Pe toţi.
Tot ceea ce ţi-am cerut a fost să păstrezi tăcere peste toate astea.
Nu puteam să mă opresc chiar dacă aş fi vrut să o fac.
E vorba de Departamentul de Sănătate şi de Poliţie.
Iar ei vor răspunsuri.
Edwin, noi ştim că ai avut o familie care a ţinut la tine.
Ei merită să afle ce s-a întâmplat cu tine.
Spune-ne doar cum putem să ajutăm.
Ce anume vrei...
Să-i protejez pe cei vii.
De ce anume?
Am mai găsit unul.
Şi dacă toţi au murit de aceeaşi chestie?
Ceva chimicale, ceva toxic?
În lac?
Cred că Departamentul de Sănătate ar vrea să spună că
oamenii morţi sunt o problemă.
Ceea ce mă deranjează pe mine nu e cum au ajuns acolo,
dar, de ce anume stau acolo.
- Latte, şi cappuccino. - Mulţumim.
Ei bine, ei doar se învârteau prin jurul corpurilor lor, nu-i aşa?
Da. Asta, la prima vedere.
E la prima vedere?
Ştii, asta doar înseamnă că spiritele nu au fost ademenite
acolo de cineva sau de ceva anume.
Ce vrei să spui? Un fel de cult al fantomelor?
Nu. Mai mult un fel de fantome în tunele,
ştii, sau supraveghetori.
Supraveghetori?
Un grup de spirite ce a făcut toate aceste ameninţări legate de Jim.
Ei au spus că e un preţ ce trebuie plătit pentru ceea ce fac eu.
Ahh. Iată-l pe Sam.
Şi nici urmă de Nikki. Şi se îndreaptă spre magazin.
Mergi. Mergi la el.
Nu ştiu dacă pot fi un "bun prieten" în aceste momente.
Mergi!
Bine. Bine.
Sam.
Hei, Melinda. E drăguţă situaţia.
Am venit să te văd.
Trebuie să mergi la servici sau am putea sta puţin de vorbă?
- Nu. Nu e nici o problemă. - Minunat.
Mulţumesc pentru, ştii tu, că ai lăsat-o pe Nikki să stea cu tine.
Oh, da. Nu e nici o problemă.
Nici măcar nu am văzut-o noaptea trecută.
Da, ea a spus că tu dormeai când a venit.
Şi de asemenea ea dormea când eu am plecat. Aşa că...
Da. Ea e o persoană de noapte.
Adică, cel puţin asta mi-a spus mie.
Cred că amândoi am fost.
Ea a făcut cuvinte încrucişate. Eu am citit paginile sportive.
Noi am stat mai mult... Eu urăsc cuvintele încrucişate.
Nici măcar nu-mi amintesc.
Altfel, ştii că e distractiv.
Mi-am amintit de Ryan Howard din 2006 ce a avut o medie...
3-13
Stai. Cum de ştii asta?
Auzi ceva suficient de mult timp că ţi se întipăreşte.
Uite, Melinda, ceea ce vreau să te întreb e,
cum se face că-mi amintesc ceva atât de stupid cum ar fi nişte feacuri sportive
dar nu-mi amintesc ceva cum ar fi
că am umblat atâţia ani cu Nikki?
În mintea mea, îmi amintesc că vroiam să am copii.
Iar Nikki nu vroia?
Nu, ea a spus că a vrut.
Aşa că această cădere de memorie uriaşă pe care o am e complet eronată.
Iar ea trebuie să aibă dreptate.
Adică, sună ca şi cum ar avea dreptate.
Sunt tipul normal, îmi târâi cîlcâiele.
Nu toţi sunt aşa.
Soţul meu nu era aşa.
Eu făceam aşa.
Dar Jim, el...
El vrea ca totul să-ţi reaminteşti...
ceea ce însemna ceva, nu?
Ce anume, eu şi cu Nikki?
Nu, despre tine.
Nu e ceva ce mă priveşte.
Dar poate că tu... poate nu ar trebui
să asculţi ceea ce spun ceilalţi,
nu despre lucrurile care chiar contează.
Ştii cine eşti.
Când ai început să crezi asta, te vei întoarce la tine, să...
Să ce? Să fiu un tip exact ca soţul tău?
Implicat, încrezător în sine,
în lumea înconjurătoare, să aduci altă fiinţă să fie ea însăşi?
Dar vezi tu, eu nu sunt aşa.
Să pretind că am fost aşa e doar o dorinţă.
Mulţumesc că ai venit.
Desigur, pari supărată.
Nu pot înţelege.
Ţi-am spus că s-a întâmplat ceva ciudat la lac,
iar următorul lucru pe care îl ştiu e că am primit
un telefon de la Departamentul de Sănătate
ce-mi recomanda să merg să-mi fac injecţii cu antibiotice.
Apoi am deschis televizorul
şi am văzut cum scoteau cadavre
din apa în care tocmai am înotat.
Ştiu că trebuie să fi fost înfricoşător...
E dezgustător.
Aş vrea să te pot face să te simţi mai bine.
Dar din nefericire, cred că te voi face să te simţi şi mai rău.
Despre ce anume vorbeşti?
Trebuie să te întreb despre tatăl tău.
Mai întâi trebuie să o iei ca o posibilitate
ca anumite părţi ale noastre să mai existe şi după ce corpul nostru va înceta să mai trăiască.
De ce?
Pentru că am discutat cu fantoma tatălui tău.
El era lângă lac.
El e acolo...
Nu, asta e... e o nebunie.
Paula, ai spus că ai simţit o prezenţă.
Crezi că tatăl meu e unul dintre cadavre
ce au fost scoase din apă?
Uite, ştiu că e greu de acceptat...
Nu, fizic, nu se poate.
De ce?
El e aici.
Tatăl tău a fost incinerat... unde?
Asta e ceea ce ai vrut? Să fii incinerat?
Am terminat-o cu corpul meu.
Am vrut ca şi familia mea să fi făcut asta.
Am crezut, cumva, că va fi mai uşor pentru ei.
Iar acum trebuie să-ţi resintă lipsa încă o dată.
"Să protejez pe cei vii".
Te refereai, la ceea ce ai păţit tu.
Am fost trădaţi.
Uite ce am devenit.
Aşa te poţi vedea tu.
Nu. Aşa ne văd şi ei.
Soţia mea, fiica mea.
Vor fi forţaţi să...
Nu. Nu. Poţi vorbi cu ei.
Îi poţi ajuta să treacă peste asta.
Şi îşi vor aminti de tine aşa cum erai.
Şi apoi poţi pleca mai departe.
Noi nu plecăm nicăieri.
Noi trebuie să aşteptăm.
Sunt lucruri ce trebuiesc finalizate.
Ce anume vrei să finalizezi?
Vrei să spui "cine".
Dacă s-au dus la film ar fi trebuit să se întoarcă deja.
Sau dacă s-au dus să ia cina...
Nu ştiu unde sunt.
Şi chiar nu vreau să ştiu.
Ei bine, ar trebui să vrei să ştii
atunci când adversarul arată astfel.
E iubire aici, prieteno. Şi chiar trebuie să auzi asta.
Bine. Şi ce ai vrea să fac?
Să intri în joc!
Tu trebuie să ataci focul cu foc!
Uite, nu e că aş putea să port bikini
şi să mă lupt în noroi pentru un individ.
Ei bine, nu poţi sta şi să nu faci nimic.
Ţi se pare că nu fac nimic?
Nu, mi se pare că ajuţi o altă fantomă.
Nu una anume, o mulţime.
Bine, iar ei şi-au părăsit iubiţii.
Şi dacă nu voi afla cine a aruncat cadavrele...
Nu vreau să sugerez că munca asta nu e importantă.
Spun doar că fantomele pot să mai aştepte.
Despre Sam nu cred că pot spune acelaşi lucru.
Da. Nici eu nu pot spune asta.
Atunci de ce nu faci ceva?
Pentru că nimic...
Nimic nu pot face ca să îşi amintească de mine...
sau să mă aleagă pe mine.
Tot ceea ce pot face e să am credinţă.
Asta pot face acum.
Credinţă.
Cât mă bucur să te cunosc.
Carl a primit atât de puţini oaspeţi.
Nu că m-ar fi surpris asta.
Cine vrea să vegheze pe cineva cum moare?
Când a închis casa funerară?
Când cancerul a făcut imposibil ca să poată lucra.
A avut grijă de familia ta?
Nu. El... a ajutat câţiva prieteni ai mei.
Eu tot îmi doresc ca cineva apropiat să poată veni la el.
El nu mă mai ascultă.
A venit cineva la el?
El are atât de puţin timp, şi are atâtea dureri...
dar nu vrea să ia pastilele pe care i le dau.
Cred că îi e frică să nu vină sfârşitul prea repede.
Dar de ce să mai continuie aşa?
Vreţi să vorbesc eu cu el?
Mulţumesc.
Haide.
Carl?
Numele meu e Melinda Gordon.
Nu te cunosc.
Ce doreşti?
Am venit să discutăm despre lac.
Care lac?
Unde sunt cadavrele.
Unde le-ai pus. Nu-i aşa?
O parte a mea a sperat că voi muri înainte de această zi.
Iar cealaltă parte?
Ce ar fi dacă ei m-ar aştepta?
De ce ai făcut-o?
Am crezut că nu am altă şansă.
Ce vrei să spui?
Morgile m-au tot sunat ca să mă convingă să vând.
Dar marele meu bunic a construit acest loc din nimic.
Şi am fost mândru.
Şi am vrut un preţ mai bun.
Ce s-a întâmplat?
Ce se întâmplă de obicei.
M-au subminat. Nu am putut termina. Am rămas fără bani.
Iar când cuptorul s-a dărâmat,
am fost disperat.
Nu e o scuză.
Câteodată cred...
că a fost o pedeapsă cancerul.
Toată această durere.
Soţia dumitale a spus că medicamentaţia împotriva durerii nu o mai luaţi.
Am simţit răul.
Carl, ai făcut o greşeală. Nu eşti rău.
Nu. Nu. Simt răul prin jurul meu.
Peste tot.
Ai dreptate. Carl, ei sunt aici.
Toate fantomele celor pe care i-ai aruncat în lac.
Oh, nu.
Îi văd.
Oh, te rog.
Sunt nervoşi pentru ceea ce le-ai făcut. Dar te pot ajuta.
Te rog să-mi dai numele tuturor
oamenilor pe care i-ai aruncat în lac.
Pot vorbi cu familiile lor. Îi pot ajuta să se vindece.
Îi poţi ajuta cu suferinţa lor, ai vrut să zici.
Atunci ei vor renunţa la furie, bine?
Nu până când el va suferi cum am făcut-o noi.
Trebuie să mergi în lumină.
Acolo există iertare.
Carl, ia-ţi medicamentaţia.
M-am întors şi m-am uitat unde mi-a spus el.
Înapoi la casa funerară?
Uau, eşti o lacomă înspăimântătoare
Da, ei bine, cu Marz cea strălucitoare rătăcită la mine în casă,
Deja mă simt precum aş fi fata cu formaldehida.
Fata cu formaldehida, simpatic.
Îmi cer scuze. Nu e simpatic.
Ai obţinut lista cu numele?
Da. Încerc să văd
dacă I.D.-urile lor se potrivesc cu ce am găsit noi.
Hei, aici e tatăl Paulei.
Toată lumea de pe listă era programată pentru a fi incinerată?
Incinerat, incinerat.
Da, aşa pare că era sortit să fie...
incineraţi. Te sun eu mai târziu.
Ce mai faci?
Bine.
Um, ai un minut să discutăm despre Sam?
Desigur. Ce e cu el?
Ei bine, în primul rând, vreau să-mi cer scuze
pentru că am dat buzna la tine acasă şi acum aici la servici.
Dar eu chiar... serios vorbind, nu ştiu la cine să apelez.
Ştii cum era când erai mică şi-ţi imaginai
cum va fi când vei fi îndrăgostit?
Fotografiile cu prietenul tău, soţul tău.
Şi nu doar momentele bune...
dar şi certurile şi problemele.
Da. Sigur.
Ţi-ai putea vreodată imagina
ceva în acest mod că s-ar putea întâmpla?
Un tip pe care îl iubeşti să se trezească într-o zi
şi dintr-o dată să nu aibă nici o idee despre cine este el?
Nu. Niciodată.
Chiar aşa? Niciodată?
Eu... nu înţeleg.
Cred că am fost dată peste cap de ceea ce i s-a întâmplat lui Sam
ca să nu realizez de prima dată, dar, uh...
Nu crezi că e puţin ciudat
ca el să stea în garajul tău?
Acelaţi garaj care se presupune că ar trebui să-l reinventeze?
Dar planurile unde sunt? Nu am văzut nici unul.
Unde vrei să ajungi?
Când am venit prima dată aici,
ideea a fost să termin repede şi să plec.
Să-i spun lui Sam că l-am iertat,
poate să-i umplu unele locuri goale din memorie, şi apoi să ne luăm la revedere.
Dar acum când am văzut cine e,
acest nou Sam ce vrea copii,
şi e gata să se aşeze la casa lui.
Eu... nu prea vreau să-l las să plece.
Şi ce are asta de a face cu mine?
Asta încerc să aflu.
Nu ar fi trebuit să-l întrebi pe Sam?
Nu vei face să fie mai uşor, nu-i aşa?
Cred că tocmai am făcut-o.
Mulţumesc.
Doamnă Sessick, m-aţi speriat.
Îmi cer scuze că am venit fără să sun înainte.
Am crezut că vei dori să ştii.
Carl a murit, acum câteva ore.
Îmi pare rău.
Nu ştiu ce i-aţi spus,
dar după ce ai plecat, parcă s-a schimbat.
S-a relaxat, şi s-a decis să-şi ia medicamentaţia.
După câteva ore,
m-a luat de mână.
Apoi ochii i s-au deschis larg,
ca şi cum ar fi văzut ceva uimitor.
Şi asta a fost tot.
Acea privire din ochii lui,
el probabil că şi-a văzut pe cel care l-a făptuit.
Nu crezi?
E o idee adorabilă.
Mulţumesc mult, Melinda,
pentru că i-ai adus pacea soţului meu.
Melinda?
Melinda!
Cum am ajuns aici?
Oh, nu! Nu. Melinda!
Melinda!
Oh, te rog, Doamne, oriunde dar nu aici.
Pentru tine, e nicăieri în afară de aici.
Iartă-mă.
Te rog, te implor.
Te implor să mă ierţi.
Te rog! Vă rog!
Nu asta vei găsi aici.
Melinda!
Ajută-mă!
Spune-mi, cum pot să te ajut?
Mamă, ai spus că vrei să vorbim despre asta.
Nimeni nu e supărat pe tine, mamă.
Vorbeşte în numele tău.
Când Edwin a avut acel atac,
el alerga câteva mile prin apropierea casei.
Nu avea portofel, nici un act.
Aşa că cei de la spital au avut nevoie de cineva care să-l recunoască.
Am mers.
Dar nu am putut să o fac.
Eu doar... nu am putut să mă uit la el.
Paula a fost acolo mai târziu, aşa că a făcut-o ea.
Am pus-o pe fata mea să se ducă acolo să-l identifice.
Mamă, nu m-a deranjat asta.
Nu a fost nici o ruşine pentru ceea ce i s-a întâmplat.
De ce nu am putut să mă uit la el?
Marlene, nu e nici o ruşine în ceea ce ai făcut.
Cei mai mulţi dintre oameni nu vor să-şi vadă persoanele iubite astfel.
Fiica mea, a spus că ştii ceva despre spiritul lui Edwin.
E blocat aici? Nu poate pleca?
E corect.
El şi alte spirite a căror corpuri au fost aruncate în lac,
Sunt suflete neîmpăcate,
ceea ce înseamnă că nu sunt capabile să treacă dincolo înspre lumină.
De ce nu?
Ei nu vor să ştiţi ce li s-a întâmplat.
De ruşine.
De aceea soţul a încercat să o sperie pe Paula
- în acea noapte la lac. - Am putea să le ajutăm?
Aţi putea.
Dar acum, sunt foarte nervoase.
Până când va veni momentul potrivit...
Dacă Edwin e încă aici,
asta înseamnă că a văzut ce am făcut când a murit.
Te rog. ajută-mă să îndrept lucrurile.
Sam, te rog să nu te mai strecori aşa!
Îmi cer scuze.
Îmi cer scuze. Uşa era deschisă.
Uite, am dus-o pe Nikki la hotel noaptea trecută.
Şi, um, am vrut să trec să văd dacă eşti bine.
Sunt bine.
Eşti sigură? Pentru că pari a fi puţin tensionată,
şi cinstit fiind, şi Nikki la fel.
Nu, serios. Sunt bine.
Bine.
Ei bine, atunci mă întorc la hotel.
De ce?
Adică, ea e aici de aproape o săptămână,
şi ce ai de gând să faci?
Nu ştiu. E ciudat.
Simt diverse lucruri când sunt cu ea.
Lucruri drăguţe.
Parfumul ei îmi e familiar.
Recunosc sentimentul când o ţin de mână.
Ştii, mă face să mă simt confortabil.
Bine.
Melinda, nu toată lumea poate să aibă ceea ce ai avut tu cu soţul tău.
Bine? Şi ţinând cont de realizările mele,
nu sunt sigur că voi putea fi capabil de aşa ceva.
Sigur că poţi.
Poate că nu mă cunoşti atât de bine precum crezi.
Şi, uite, dacă, dintr-o dată, aş vrea să-mi încerc şansa,
ştii, să-mi obţin sentimentele înapoi, poate că ăsta e un progres.
Poate că asta e un lucru bun.
Poate că ar trebui să-mi întind ambele mâini
În regulă.
Să nu.
Să nu ce?
Ai putea face mai mult pentru tine decât
să te simţi "comfortabil"
sau "poate să-ţi obţii sentimentele".
Aşteaptă mai mult.
Ce anume?
Ce anume să aştept?
Totul.
Aşteaptă să obţii totul.
Ştii, e uşor pentru tine să spui asta.
Ai avut totul.
Cine e acolo?
Carl, de ce eşti aici?
Ai spus că există iertare pentru mine, ai minţit.
Te-ai uitat în lumină?
Am văzut-o, dar mi-au spus că nu pot intra.
De ce nu?
Din cauza ruşinii mele.
Dar ţi-ai cerut scuze.
Adică, ai încercat să îndrepţi lucrurile.
Poţi ieşi din umbră acum.
Nu, nu pot. Mă caută.
Au vrut să merg cu ei.
Acele spirite sunt nervoase datorită faptelor pe care le-ai făcut.
Nimeni nu te poate ţine departe de lumină.
Nu e vorba de ei. Sunt ceilalţi.
Ceilalţi?
Spirite pe care nu le-am mai văzut înainte.
Dar care spun că te cunosc.
Mă cunosc?
Ei spun că ţi-au dat un avertisment, dar nu i-ai ascultat,
şi ceva la care ai ţinut a fost pierdut.
Şi?
Ei spun că tu crezi în lucruri care nu sunt corecte,
iar încrederea în ele ar putea să rănească pe alţii...
Iar tu.
Alo?
Sunt aici.
Ce vreţi de la mine?
Ce am făcut ca să vă deranjez?
Nu ai făcut nimic.
Atunci de ce mi-aţi luat soţul?
Soarta a făcut asta, nu noi.
Ai venit la mine şi mi-ai spus
că moartea ar putea atinge ceea ce iubesc.
Şi înainte de a şti, el era mort.
Noi te-am avertizat să ai grijă.
Da. Pentru că asta faceţi, să mă avertizaţi
cu toate minciunile voastre şi şiretlicurile.
Noi nu minţim sau să apelăm la şiretlicuri.
I-aţi spus lui Carl că nu poate să treacă dincolo.
Lumina nu a refuzat pe nimeni.
Lumina nu presupune că îţi face opţiunea.
Noi optăm.
Noi? Adică tu.
Nu, fiecare din noi pentru el.
Te întrebi de ce aceste spirite stau aici la lac ca nişte spirite neîmpăcate.
Ei bine, din acelaşi motiv nu a făcut-o nici Carl.
Când se deschide lumina, fiecare dintre noi ne reflectăm.
Aşa că, ruşinea lui Carl l-a ţinut aici.
Când spiritele se simt nedemne,
câteodată noi alegem să stăm pentru a lucra împreună pentru cei vii.
pentru a ne simţi vrednici de noi.
Ce fel de spirite stau pentru a face asta?
Nu am văzut până acum nici unul.
Te-ai întâlnit cu patru dintre noi acum.
Voi?
De ce crezi că mai suntem încă aici?
Aşadar, când Carl a spus că i-aţi cerut să vi se alăture...?
Carl?
Ei mi-au explicat, iar acum înţeleg.
Asta vreau eu.
Eşti sigur?
Pentru că ei au spus că e alegerea ta.
Poţi pleca acum.
Vreau să fiu unul dintre ei.
Bine.
Mă vei ajuta să îndrept greşelile făcute?
Cum?
Luându-le ruşinea.
Mulţumesc tuturor că aţi venit în această seară.
Am întrebat de familii şi prieteni,
şi nu am realizat cât de mulţi prieteni avem.
- Hei, Eli. - Bună, Sam.
Nu eram prea sigură ce voi spune,
aşa că am rugat-o pe iubita mea fiică, Paula să mă ajute.
Şi a scris câteva idei pentru mine.
Paula? Nu fii timidă.
În seara asta noi trimitem dragii noştri
acolo unde noi am crezut că au ajuns deja.
Pare a fi un ocol,
o jenă greşit înţeleasă.
Dar adevărul este că, niciodată nu vom şti unde merg ei.
Noi pretindem că ştim, şi asta ne face să ne simţim mai bine.
Dar fiecare cărare duce către necunoscut.
Unele cărări se unesc cu altele, iar altele se separă singure.
Cu toţii vrem să ştim unde au plecat ei, dar poate că nu ar trebui să ştim.
Poate că cu cât mai mult vom insista să ştim,
cu atât mai puţin vom fim capabili să învăţăm din întoarcerile şi răsucirile vieţii.
Ştiu ce gândiţi,
că necunoscutul e înfricoşător.
Dar totul e în regulă.
Suntem oameni.
Poate că înainte de a ne simţi liberi,
ar trebui să fim puţin temători.
Poate că asta înseamnă mai mult decât un drum.
Aşa că, haide-ţi să spunem cu toţii acum "la revedere".
şi să ne amintim, că nu contează ceea ce simţim,
nu există nici o ruşine.
Nici un fel de ruşine.
Melinda.
Oh, bună, Sam.
Nikki e jos.
Vrea să discute cu tine mai întâi.
Mai întâi?
Nikki...
Melinda.
Eu... nu ştiu de ce ai fost atât de drăguţă cu mine.
Să stau la tine acasă, când era evident...
Nikki...
Nu mi-e uşor să spun asta,
avem întreaga viaţă înainte.
Şi orice ai simţi acum,
sper că vei înţelege de ce am făcut ceea ce am făcut.
Cândva poate vei vedea că asta a fost pentru binele tău.
Nu trebuie să...
Partea cea mai ciudată e că, Sam e cu totul alt bărbat.
El s-a maturizat şi a realizat că vrea mai mult.
El vorbeşte despre a întinde o mână.
Şi asta e cam uimitor,
pentru că tot ceea ce aşteptam,
el e gata să dea.
Şi nu ştiu de ce,
dar am senzaţia că trebuie să-ţi mulţumesc pentru asta.
Şi sper că nu sunt resentimente.
Tu... tu meriţi toată fericirea din lume.
Mulţumesc.
Mulţumesc că ai venit.
Te rog, uh...
Fii fericit.
Pa.
Marvasmar a avut plăcerea de a vă prezenta:
Ghost Whisperer Sezonul 04 Episodul 13 "Body of Water"
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org